Scriptum ab musicilian -
Svenska
Övningstext
- Brasan brann som nånting svarbedöm och otrolig, nånting underbar otroligt.
- Den hade redan brunnit så sen flera timmer.
- Omkring brasan fanns en grup människor, kvinnor, männ och barn, sammanlagt kanske tjugo stycken.
- En lite del av männsikorna, verkade som skulle börja att birsta i gråt.
- Men ingen som skulle se dem skulle kunna säja varför dem var så ledsen.
- Situationen inte verkade vid första anblicken hemsk eller lika så.
- Men nånting måste hade hänt, darför att flera nu verkligen brast i gråt.
- Till synes som vad hände måste ha varit det hemskast tinget som nånsin hade hänt till dem i helt livet.
- Dem fortfarande grät efter 30 minuter.
- Vad som kunde det vara, vad som?
- Den här frågan ochso drev en ensam man, som observerade gruppen, till vansinne.
- „Det duger inte för nånting „ tänkte han.
- „Jag ha doldit mig här, redan sedan en timma.
- Jag måste våga att gör nånting för att fina ut om dem gåtfulla människor.“ Men han även inte tordes att rör sig på stället.
- Han blev fjättrat på extrem spänningen som låg i luften, fjättrat med fast, olöslig knutar.
- Men vad hände sen gjorde varje aktion fråm hans sidan onödig.
- Det var bara inte möjligt att kväva, han nös och konsekvensen väntade inte längre.
- Både, hans hjärta och puls slåg med högst frekvens, händerna var blöt av svett, såväl ögonen som munnen var komplett öppnad, påpekande självklart till hans enorm rädsla.
- Vore knutar av overkliga bojor inte så fast omkring hans kroppen, torde kroppen slitit i stycken på spänningen, emellertid, kändes som inälvor var redan rivit eller spruckit.
- Det var inte enkelt att skilja mellan dem two.
- Så låg han där, dolt i buskaget, väntande på att bör lyda att komma ut.
- Men till hans stora förvåning skedde ingenting.
- Flera människor lyftade eller vred huvudena, men ingen sa ett ord.
- Deras saknande aktionar var tillräcklig för att han fattade mod.
- Han tordes att möta dem gåtfulla.
- Fast spänningen fortfarande begärade hans hela kroppen inklusive hjärnan, så han inte snöt, fast den obehaglig känslan att snyta hade besuttit honom nästan two timmer sedan.
- Samma sak gällde för hans behov att gnida kroppen.
- Så han frigjorde sig från buskaget och gick närmare brasan.
- Ingen såg nånting, flera av ledsen gruppen reagerade inte alls.
- Vår mannen var nu lite rådlös, och inte tordes att prata först.
- Men en kvinna upphörde inte att spänna ögonen i honom.
- Han började nog att känna sig obehaglig men sen beslutade att svara på hennes fast blick.
- Fortfarande kännande rädsla, bara two frågor kom på hans tanken. „Vem är ni?
- Är ni gott folk?“ Kvinnan fortfarande spänna ögonen i honom utan svara.
- Han borde att vända bort blicken, emmelertid hade han chans att bedöma hennes utseende.
- Hennes ålder var antagligen ungefär lika med hans egen, 27 år.
- Lika med andra människor omkring brasan var det nästan omöjligt att veta vilken färg kläddorna en gång i tiden hade haft, darför att dem var helt täckt med smuts.
- Men vad som var fortfarande möjligt att urskilja, påpekade till fin tyg som måste ha kostat ganska mycket pengar.
- Hennes ansikt, lika med dem här andras ansikten och deras händer påpekade till nånting annat, nånting hemskt.
- Sista gången när dem har ätit måste har varit för veckor sedan.
- Ja definitiv, påtagligt dem var så god som svultna ihjäl.
- Sen, just när brasan kom i hans blickfält igen, en tanke som var hemskare än vår ung man kunde förestella sig förut, gjorde honom badande i svett.
- Vad var det, som stekte över brasan?
- Nej, det kunde inte vara möjligt, dem kunde inte vara kannibaler, nej.
- Ung mannen hade det fortfarande svart att tänka klart.
- Men han visste säker att han ville inte sluta som deras nästa stek.
- Han var med ens tvungen att förestella sig hur svidende flammor omgav hans hela kropp.
- Men den fortfarande fasta blicken från kvinnan distraherade gryma tankarna.
- I annat fall skulle han säker tjuta högst.
- musicilian
September 2015
Elige nunc !
PLEASE, HELP TO CORRECT EACH SENTENCE! -
Svenska